Hva du enn sier.
Der er hun. Det er bilen.
Du ser ut som en sebra.
Jeg glemte den vannfaste sminken.
- Er alt klart? - Det er i bilen. Ta nøklene.
Gi meg pengene. Kokainen er i dekkene.
Vi seiler om en time.
Jeg kommer tilbake.
Carson.
- Sir? - Nå.
Arrestasjonen av en CIA-agent i Marokko i går har satt hovedstaden i kok.
En senatskomité er bedt om å etterforske.
Fakta er ubestridelige, Mr Ross.
En av agentene dine var innblandet i narkotikasmugling.
Tatt på fersken.
Som direktør for CIA, hva har du å si om dette?
Komitéformann, jeg...
Unnskyld meg.
Komitéformann,jeg har ikke hatt mulighet til å granske alle faktaene ennå.
Jeg beordrer full etterforskning av denne skjendige aktiviteten.
Jeg forventer at du stiller foran denne komité om 48 timer med svarene.
Ja, senator.
- Vil de be om din oppsigelse? -Ingen kommentar.
Vil Burton Cooper ta din plass?
Mine damer og herrer.
Mr Cooper, vil du ta over for Ross som direktør for CIA?
Alle uttalelser på dette tidspunkt er forhastede.
Direktøren har gitt oss 48 timer.
Etter det vil det ikke være tvil om hva den mannen er laget av, hva han står for.
- Hva står han for? - Jeg har ikke mer å si.
- Hvordan gikk det, sir? - Strålende.
Jeg har ikke følt meg så bra siden jeg styrtet regjeringen i Chile.
Jeg trodde Ross skulle få hjerteattakk.
Han burde aldri fått jobben. Du burde ha fått den.
- Gratulerer. - Takk.
Maddy, jeg trenger utskrift av den senatshøringen.
- Har du ham ennå? - Han kjørte akkurat inn foran Ross' hus.
Skru opp. Jeg vil høre dette.
Jeg kan ikke tenke meg Cooper som direktør for CIA.
- Jeg vil ikke snakke om det. - Du lærte ham alle triksene han kan.
Brown, kan du skifte tema?
Kom inn, Brown. Tørk av deg på beina.
Jeg kommer aldri over hvor vakkert det er her.
Ren luft, stille. Det må være deilig.
Landsbygda er deilig. Et fristed.
Det er bare én nedtur - insektene.
Får du dem på landet? Vi har dem i byen.
Ja, men insektene her er mer irriterende.
De kan forårsake alvorlige problemer
hvis de ikke kontrolleres.
Men det er nok om insekter.
La meg vise deg mitt siste maleri.
Det er ikke stort av denne kunstnerens arbeider på markedet.
Ser du penselteknikken - strøkene som gir energi til formen?
Det interessante er at i sine tidlige arbeider la han vekt på tegning.
Du kan se konturene og tonekontrastene...
...dette. Ser du hvordan alt forsvinner i lyset?
- Vi kan snakke nå. - For en karakter Cooper er.
Han avlytter huset ditt, hagen.
Jeg beklager, men Cooper er en proff. Det har han alltid vært.
Jeg trodde vi hadde ham denne gangen. De merkede pengene, kokainen.
Cooper er smart, den skal han ha. Han plasserte alt på deg.
- Kanskje du heller vil jobbe for ham? - Nei.
Jeg tenkte meg det. Uansett, Cooper har hatt moroa si. Nå er det min tur.
Men jeg ba deg ikke hit for å diskutere kunst.
Det er noen som ankommer 17.30 på Dulles Airport.
- Jeg vil at du skal treffe ham. - Du kan stole på meg.
Han trenger beskyttelse. Ta med deg agentene Virdon og Reese. Jeg stoler på dem.
Vi må ta Cooper. Dette mennesket må vitne for meg under høringen.
Han kan forklare alt om Marokko.
Jeg kan ikke høre noe.
- Han visste nok at han ble avlyttet. - Kanskje, kanskje ikke.
Vi har ikke noe særlig tid.
Nøyaktig 46 timer og 18 minutter på å finne ut hvem denne karen er.
Mannen jeg treffer på flyplassen - hvem er han?
- Velg hvem som helst. - Jeg beklager. Hva?
Ikke spør meg.
Velg hvem som helst. Noen fra mengden.
Jo mer anonym, jo bedre.
Hvem du velger er ikke viktig. Han blir brukt som agn.
Det som teller er at Cooper svelger det.
United Air lines flight 179 fra Denver ankommer nå gate 22B.
Brown, velg hvem som helst. Spiller ingen rolle hvem.
Hvor kommer han fra, Mr Brown?
Flight 800 fra Chicago ankommer nå...
Han kommer fra Chicago.
- Hvordan ser han ut? - Det bryr ikke vi oss om.
Rabbien.
Supert. Han er her vel ikke her for Bar Mitzvah, hva?
En fra Sonys baseball-lag?
Hva om han ikke dukker opp? Hva om han er syk?
Hva om du holder kjeft?
Den svarte fyren?
Jappen?
Nonnen med solbrillene? Hun er narkospaner, hva?
Der er han.
Hvilken?
Mannen med én rød sko.
Hallo. Det er lenge siden sist.
Unnskyld meg. Jeg trodde jeg kjente deg.
Richard.
- Richard. - Han kan ikke høre deg, skatt.
- Jeg vil spørre ham om noe. - Kan du ikke spørre ham i kveld?
- Vær så snill, Morris? - Greit.
Jeg beklager.
Unnskyld meg.
Mistenkt: Drew, Richard. Ubevæpnet.
Høyre rumpeball: lommebok - fem dollar i vekslepenger.
Lårmuskel, venstre - pose med nøtter.
Venstre fot- én rød sko.
Over.
- Han tok en telefon fra flyplassen. - Til hvem da?
Tannlegen dr. O Reuben. 872-1501.
Edgar?
FBI, KGB, MI5, Interpol -
ingen tegn.
Ingen av kontaktene våre har hørt om Richard Drew.
- Hvem er de som følger etter ham? - Ross' menn, Virdon og Reese.
Vi vet ikke hvem som er hvem.
- Hva med kofferten? - En fiolin. Spiller det noen rolle?
Kan vi ikke bare drepe ham?
Nei, Carson. Det er en høring i Senatet.
Det siste vi vil gjøre er å drepe ham.
Vi vil finne ut hvem han er og hva han vet.
- Ja, sir. - Hvorfor har han én rød sko?
Vent nå litt. Dickie.
Hvor gammel er du? Seks? Syv?
12, Mr Drew.
Er du 12 år gammel?
Som tolvåring har du ikke opplevd
mye av smerten og lidelsen og angsten her i livet - noe du vil.
Men i mellomtiden... ser du hva det står her?
Det står "med innlevelse". Det betyr "con amore espressivo".
Jeg vet du skrev det, men kan jeg gå tilbake til Schubert?
Klart det.
Spiller du det konservativt, så. Schubert skal bli.
Bra. Sakk av. Jeg vil høre alle notene.
Hvor mye er klokken?
- Ti. - Klokken ti.
Vil du slutte?
Bare øv videre.
Du også, Mr Drew.
Hils mamma og pappa. Vær stolt, du spiller strykeinstrument.
Vi har noen saker å diskutere. Skosaker?
Det omhandler en rød sko... Hvis du vil se den andre skoen din i live igjen...
Morris, dette er veldig morsomt. Du slakter meg med hysterisk latter.
Jeg lurte deg.
Som med de falske peanøttene. Jeg må til tannlegen.
Ikke i dag. Vi stoler på deg, og det gjør senatorene også.
- Greit, jeg kommer. - Fanden.
Jeg ville ikke skuffet senatorene.
Senatshøring. Jeg visste det.
- Skal jeg drepe Morris? - Nei.
Vi kan ikke drepe ham. Vi vet ikke hvem han er. Ha bilen og et team klart.
Stemple. Hulse.
Avlytt telefonen 24 timer om dagen.
Maddy, ta med søkelaget.
Når han går til tannlegen, så gå til leiligheten hans og sjekk alt. Kom igjen.
Hva?
- Hva? - Høres ut som et nytt Marokko for meg.
Kan du slappe av? Marokko var Marokko var Marokko.
Jeg vil ikke ha biler som faller fra lufta.
Jeg skal ikke skade ham. Jeg har ingen grunn til å skade ham.
Du har vel ikke det.
Flinkjente.
Sam, ring biltjenesten. Ikke la Carson slippe unna før jeg har snakket med ham.
Kom igjen.
Jeg tror ikke på det med peanøttene.
Det er rart at den første han ringer er en tannlege.
Kanskje han har en mikrofilm i en tann.
- Det gamle trikset? - Ja.
Ta en av våre tannleger og få tak i den tanna for meg.
Hvordan vet jeg hvilken tann det er?
Best å trekke alle sammen.
Vi drar.
Mistenkte er i bevegelse.
Han har byttet sko.
Sykler. Antakeligvis med ti gir.
Nei, det er tolv. Peugeot Grand Prix.
Hvordan gjør han det? Jeg klarer ikke det. Gjør du?
Hvor er han?
Der er han. Stans bilen.
Hva er det du tror du gjør?
Tannlegen er på rom 312.
Målet ditt er avtalen klokka tolv.
Jeg vet hva jeg skal gjøre.
- Hei. - Kan jeg hjelpe deg?
Har du snakket med Cooper?
Dårlige nyheter. Han har gått fra tannlegen. Ser ut til at han er på vei hjem.
Få tak i Maddy.
Han er ingen tåpe. Følg etter, men bytt bil.
Hva er det?
Han er på vei tilbake.
Tok alle sammen.
Hent noe aspirin til meg.
- Han er her. - Det er for sent. Han er tilbake.
Kjører tredje ledd.
Velkommen hjem. Håper ikke det gjør noe, men verten slapp meg inn.
Jeg kjenner deg. Du er kvinnen fra flyplassen.
Du har god hukommelse.
Jeg jobber for Landmark Tours. Vi undersøker historiske hjem i Georgetown.
Gratulerer. Du bor i et.
- Er det derfor du er her? - Vi håper å ta med stedet i omvisningen.
Jeg tror ikke det. Jeg tror du er her av en større grunn.
Jeg tror det er bestemt.
Av skjebnen.
Forutbestemt.
Det er et sammenløp av energi og styrke
hinsides den til de dødelige.
Er det noe i veien?
Nei.
Nei, mamma. Jeg ser ikke på TV. Jeg øver.
Utrolig. En pleier å holde.
Han heter Richard Harlan Drew.
Født 28. mars 1954 i Altuna, Pennsylvania. Enebarn.
Mor: Marion Rice. 55. Lærerinne.
Far: Gerald Drew. 60. Lærer.
Typisk oppvekst.
Moren hans ga ham en forsmak på musikk.
Da han var 16, fikk Drew bronkitt.
Han var ett år på sanatorium. Mistet dyden med en sykepleierstudent.
Ble tatt opp på Juilliard musikkskole, fikk fullt stipend.
Underviser vanskeligstilte barn.
- Kunne like gjerne gjort ham til erkebiskop. - De må tro vier dumme.
- Gjør han noe annet enn å spille fiolin? - Nei. Han er en eksentrisk kunster.
Han kan ikke kjøre bil engang.
Han har spilt med Washington-symfonien i fem år,
og det fører ham ut av landet på turer.
Han har spilt i Russland, Marokko, Berlin, Kina.
Det er et perfekt skalkeskjul. Professor...
Chermenko, hva med håndskriften?
Richard Drew er en veldig kompleks mann,
fylt til bristepunktet av personlighetskonflikter.
Fiolinen hans er et substitutt for alvorlig sinne og undertrykning.
Seksuell undertrykning.
Du kan se det i øynene.
Hallo?
Hva i helvete er det?
- Mikrofonen i toalettet er for høylytt. - Skru den ned.
Da må jeg skru ned alle de andre også.
Hvorfor trekker han ned i do? Det må være en grunn, Carson.
Han blir nok kvitt bevismateriale.
Lur.
Plasser mannen i kloakken.
- Kom igjen. - Vi drar.
- Hva ser jeg etter? - Finn ut hvor rørene går.
Kanskje han sender beskjeder til noen.
- Hvorfor må det være meg? - Fordi det er en direkte ordre.
Kom igjen.
Alle alligatorhullene er merket.
Alle hva?
La oss stikke.
Hvem er det?
- Hva? Hvem er det? - Det er meg.
"Meg" hvem?
Richard, kom igjen. Det er meg.
Hvorfor unngikk du meg på flyplassen i går?
Hallo, Paula.
Jeg er glad du kom innom. Jeg tror vi må ta en liten prat.
Jeg vil også snakke. Etterpå.
Dette er saken. Jeg kan ikke gjøre dette mot Morris.
Han bryr seg bare om de praktiske spøkene sine.
Jeg vet han spiller slaginstrument... Men det betyr ikke at han ikke er OK.
Kanskje han er en hyggelig fyr, men du er en super Tarzan.
Jeg vil ikke være Tarzan.
Jeg er Jane.
Det er bare Tarzan. Spiller det noen rolle?
Kom igjen. Jeg spiller alle de andre rollene.
Greit. Spiller du Cheetah også?
- Hvis det er det som skal til. - La meg høre.
Jeg beklager, men jeg kan bare ikke.
Hvorfor?
Jeg tror det er på grunn av Morris.
Husker du Chicago?
Skjebne? Skjebnebestemmelse?
Jeg husker ikke Chicago. Du skjenket meg drita.
Så er det ditt endelige svar?
Ja.
Jeg kan respektere det. Jeg kan ikke bifalle det, men...
Venter du noen?
Bare mannen din, Morris, han skal ta meg med på baseball-kamp.
- Hvor er veska di? - I stua.
Yo, Richard. Åpne opp.
Morris, et øyeblikk. Jeg er straks ferdig - med å kle meg.
- Vi må stikke. - Du må stikke.
Jeg må komme meg ut.
- Ring meg på tirsdag. - Ja.
Ser du det jeg ser? Lurer på hva som står på der inne.
Det er problemet med overvåkning - du ser aldri noe.
- En. To. - Jeg burde ha visst det.
- Her. Tenk raskt. - Hva er dette?
Det er en sigarboks. For å gjøre de dumme spøkene mine godt igjen.
- Takk. - Det er veldig gode sigarer.
Du må røyke en etter at du har fått deg noe.
Du får deg vel noe?
Ja, noe.
Kom igjen. Vi drar.
- Gi meg fem minutter. - Det er seks spillere som venter.
Andre runden nå, og jeg har ikke funnet noe.
Ta deg sammen. Hva ville Gordon Liddy gjort?
Jeg kan ikke gjøre det, jeg er ikke sulten.
Carson. Hulse, hva faen skjer?
Det er siste runde. "Senators" leder 1-0.
Ikke det, din idiot. Er denne felespilleren der?
Ja, sir.
Hold øynene åpne. Jeg skal finne ut hvor seksuelt undertrykt han er.
- Våkne OPP- - Hva?
- Ballen. - Jeg beklager.
Hva står på? Kan du konsentrere deg?
Pause.
Går det bra?
Kampen er nesten over. Bli tøffere.
Denne mannen har fått seg en i skolten. Du får komme med meg.
- Kom igjen. - Dette er utenfor min kontroll.
Jeg ville unnskylde for det jeg sa om skjebnen i leiligheten min.
Når det gjelder besvimingen - det var varmen.
Fort deg. Du må ta deg av det fort.
Jeg tror hun tar ham med inn.
Vi går inn.
Unnskyld.
La oss høre opptaket igjen. Kanskje vi gikk glipp av noe.
Det er bare Tarzan. Er det noe problem?
Kom igjen. Jeg spiller alle de andre rollene.
Greit. Spiller du Cheetah også?
- Hvis det er det som skal til. - La meg høre.
- Du er en super Cheetah. - Paula, er det deg?
Slutt å drøye. Ta Tarzan.
Jeg kan ikke.
- Den andre karen er bak oss. - Hva?
- Jeg vet du kan. Jeg kan hjelpe deg. - Ikke gjør det.
Dette funket alltid med Morris.
Han er rett bak meg.
Det er aldri blitt bevist, men det er det de sier.
- Fint hus. - Vil du ha noe å drikke?
- Appelsinjuice hadde vært godt. -Jeg har ikke noe.
Jo, det har...
Nei, jeg er ikke tørst.
Jeg skal stelle meg, så føl deg så mye som hjemme som mulig.
Jeg er inne.
Der har viden!
Smaker som sjampo.
- Leser du musikk? - Jeg har aldri lært det.
Det er ikke noe du ville vært interessert i her uansett.
Jeg bare så på dem. Jeg håper det ikke... Du er ikke sint...
Paula er forelsket i en ambulansesjåfør.
Jeg er litt travel nå.
Paula elsker baki en ambulanse nå.
- Jeg får stikke. - Nei.
Vent nå litt.
Når ser jeg deg igjen?
- Hva er dette med Paula? - Jeg hørte at hun elsket i en ambulanse.
- Hva gjorde hun i en ambulanse? - Hun lekte Tarzan.
Jeg fortalte deg om den Tarzan-greia. Hun tar på leopard...
- Leker du Tarzan? - Jodlingen? Jeg kommer ikke så høyt.
For ambulansesjåføren hørtes veldig ut som deg.
- Hva er det du gjør? - Ringer kona di.
Hun er ikke hjemme. Hun er baki en ambulanse.
Hei, Paula. Dette er Richard.
Jeg er her med mannen din, og han vil snakke med deg.
Veldig morsomt.
Hvem er det?
Jeg er lei meg.
Skal jeg ta med meg noe?
Du vet jeg hater å kjøpe slikt. Jeg skal kjøpe det.
Hvem var det?
- Var hun med en ambulansesjåfør? - Nei, hjemme med moren sin.
Du må vel ha hørt ting.
Sykkelen min er ødelagt. Hvordan skal jeg komme meg hjem?
Ta min.
- Kan jeg? - Ja visst.
- Unnskyld for stolen. - Det er greit. Den var gammel.
- Kommer han inn? - Jeg tror ikke det.
Prøvde du å betale ham eller kløktig lure ham?
Det er vanskelig å lure noen kløktig når det kommer såpebobler ut av munnen hans.
Om 19 timer og 59 minutter vil denne karen begrave meg.
- Sier du at du ikke fant ut av noe? - Det sa jeg ikke.
- Hva er det du sier? - Det var noe.
- Hva? - Han prøvde å skjule noe musikk.
- Hva slags musikk? - Noe han skrev.
Noe han skrev. La meg tenke på dette.
Musiker. Musikk. Gjemme musikk.
Spiller han konsert i kveld?
- Ja. - Edgar, la meg spørre deg.
Er det mulig for en musiker å variere musikken nok til å sende en kodet beskjed?
Nok til å gjøre en forskjell så ingen andre skjønner det?
Det er mulig, men da må han være virtuos.
Sett en mikrofon på ham som isolerer alt han spiller fra resten av orkesteret.
Carson, send det gjennom GBLX-1000-dataen.
- Den knekker alle koder. - Men den kontrollerer missilforsvaret vårt.
Hva er oddsen for at Russland angriper en torsdags kveld?
Vi har 24-timers avlytting av telefonen og to som overvåker ham.
- Utmerket. - Jeg tror han vil merke det.
Cooper er smart etter alle de årene i felten.
Det er derfor han ikke vil skjønne noe.
Han elsker denne typen operasjon.
Han laget musefellen selv. Vi ga ham bare et stykke ost.
Når det gjelder denne osten. Hva skal skje med ham?
Hva?
Ville det ikke plaget deg å drepe en uskyldig mann?
Mener du det? Vi snakker om karrieren min.
Men det er jeg som valgte ham.
Ikke si du har dårlig samvittighet.
Det var skoen hans.
Jeg kunne valgt en svart mann med grønn regnfrakk.
Det var en japaner med fem kameraer. Jeg kunne valgt ham.
Men jeg foretrakk mannen med en rød sko.
Du får ikke lønn for å være filosof.
Vent til du pensjonerer deg.
Si til Virdon og Reese at de skal ta en velfortjent pause. De må være trøtte.
Men hva skal jeg gjøre med Rød Sko?
Spar ham til memoarene dine.
Fanden.
- Kom igjen. - Får vi?
Hva?
- Hva? - I kveld spiller vi Scheherazade.
Vil du spille med?
Takk.
Idiot. Og...
Dette varierte han fra programmet.
Det må være beskjeden. Vi sendte notatene gjennom dataen.
- Hva er dette? - Jeg vet ikke.
- Han kødder med oss. - Vent.
La oss hente ham og få en slutt på det.
Er dette "se far ugle" eller "se far Vagle"?
Kan være "ugle".
- Takk. Behold resten. - Takk.
Jeg fikk denne lappen av deg.
Vennligst kom inn.
Takk.
Alt dette...
Sa du noe?
Alt dette med lønn som turguide?
Jeg skal fortelle deg en liten hemmelighet.
Onkelen min - Burt -
eier selskapet.
Nydelig.
Det forklarer saken.
Kan du sette deg med meg på sofaen? Det er nok mer bekvemt.
Takk igjen.
Går det bra? Du virker anspent.
Jeg er ikke anspent.
Nei. Jeg svimte av i dag,
og ble truffet av en baseball og pusset tennene med sjampo,
og kvestet Rimsky-Korsakov foran 1500 mennesker, men jeg er ikke anspent.
Du trenger å slappe av, og jeg skal hjelpe deg.
Lukk øynene.
- Hva? - Lukk øynene.
La alle tankene dine strømme fritt gjennom hjernen.
Slapp av.
Gi fra deg kontrollen.
Slapp av.
Gi deg selv plass til å puste.
Er ikke det bedre?
Jeg er litt sulten.
La meg gi deg noe.
- Hva? - Du skader håret mitt.
Jeg må klippe... Det sitter fast i glidelåsen.
- Det gjør vondt. - Har du en saks?
På badet.
- Vi må gå sammen. - Du reiser deg ikke.
Du viser vei og jeg følger etter.
Klar? Sakte og opp.
- Denne karen er rett fra sirkus. - Det er det han vil vi skal tro.
Trinn.
- Ikke på hånden min. - Unnskyld.
- Hvor er badet? - Opp og til høyre.
Jeg så ikke det da jeg kom inn.
Trinn.
Jeg beklager.
Hva gjør du her? Du skal være der ute.
Det er oppstått en feil. Denne mannen er ingen agent.
- Hva? - Ser han ut som en proff for deg?
Selvsagt gjør han ikke det. Da ville han ikke vært en.
Avslutt jobben. Han duger ikke - se på de øynene.
- Dette er latterlig. - Ta buksene og...
- Kom inn på soverommet. - Greit.
- Sitt med meg på senga. - Klart det.
- Før vi dreper hverandre. - Unnskyld for det.
Nei.
"Nei"? Hva mener hun med "nei"?
Jeg beklager. Hva er i veien?
Jeg vil ikke være et one-night stand.
Ikke jeg heller.
Jeg føler at du holder noe skjult for meg.
- Gjør du det? - Flinkjente.
Her kommer det.
Du er utrolig, vet du det?
Jeg har skjult noe for deg.
Jeg har villet si det, men har ikke fått sjansen.
Men det passer like greit nå som noen annen gang.
Vent her.
Han kommer med en banjo eller noe.
Jeg er ikke bare en musiker, men også en slags komponist.
Jeg hadde problemer med dette stykket inntil vi to traff på hverandre.
Jeg vil gjerne spille det for deg og dedikere det til deg.
Trykk på den grønne knappen.
Han spilte den samme musikken på konserten.
Ja vel?
Ikke lysene. Takk skal du ha.
- Ja, sir? - Hva står på der borte?
Han spilte fiolinen to ganger, og nå elsker de igjen.
Jeg skjønner.
Hva vil du at vi skal gjøre?
Hva er ordrene dine?
Jeg må ringe deg tilbake.
Han ringer meg tilbake.
Likvidere?
Jeg tror det.
Se på dette.
Jeg tror det ikke. Han er alltid ett skritt foran oss.
Faen.
God morgen.
Jeg ba deg avlyse Virdon og Reese.
Jeg må ha misforstått deg. Jeg ba dem stramme opp sikkerheten.
- Du misforsto. - Jeg beklager. Jeg har alltid adlydt ordre.
Jeg antok at du ville beskytte de uskyldige.
Du antok feil. Ting har gått for langt.
Mannen med én rød sko er ikke til nytte for meg lenger.
Det er Coopers tur til å komme på scenen.
Dette må ende i et skyteopptrinn, som alle gode spionhistorier.
Disse kom nettopp til deg.
- Hva er det? - De er fra ham.
- Sikkert med avlyttingsutstyr i. - Det er godteri også.
Godteri også? Hulse, sjekk dem.
Vet du hvor lenge det er siden jeg fikk blomster?
Ikke få dem levert. Vi kan like godt ha skilt: Spioner, forespørsel her.
- Jeg tror du faller for denne fyren. - Det er absurd.
- Nei. - Ikke avlyttingsutstyr her.
Bra. Fortsett å sjekke.
- Jeg får inn noe fra Ross' hus. - La meg høre.
Gi meg en av dem.
Bra jobbet. Cooper bommet på fiolinisten igjen.
Som du vet har jeg en avtale med senatskomiteen.
Fiolinisten er ferdig med rapporten sin. Han forklarer oss på høringen.
Visse mennesker kan vente seg en ubehagelig overraskelse.
Vi må jobbe raskt.
Husker noen hvordan de skal drepe et menneske?
- Hallo. Maddy? - Nei. Det er Paula.
Maddy er den andre jenta fra konserten. Du dater henne.
Nei. Vel...
Jeg gjør hva du enn ber om. Jeg forlater Morris.
Du trenger ikke spille Tarzan engang. Du kan bare...
Jeg kan forklare alt.
Jeg begynner å bli for gammel...
Ikke tenk engang...
Jeg er lei meg, men...
Jeg må dra fra landet og kan aldri treffe deg igjen.
Vent nå litt. Dette er galskap. Hvor er du?
Jeg er rundt hjørnet. På kafeen.
Vi er proffer alle sammen.
- Rolig. - Skal vi skyte hverandre?
- Ta det med ro. - Har du pensjonsplan?
- Vi har full sykehusdekning. - Jeg vet ikke hva du mener.
Her er noen sigarer. Røyker dere sigarer?
- Er de kubanske? - Glem det.
Røyk en sigar. Vi snakker om det som gentlemen.
Ser du? Jeg røyker sigar.
Hun er blond, poetisk vakker. Hun brukte telefonen din.
- Hun var her. Men hun stakk. - Stakk hun?
Greit. Det er ikke noe problem. Supert.
Mr Brown vil bli glad.
Nå vil han helt sikkert gjøre oss til permanente partnere.
Når jeg er i skuddveksling, holder jeg meg på tå hev.
Vi jobber sammen i årevis. Jeg skal vise deg hvordan du gjør dette.
Det vil ta lang tid å lære. Uker, måneder, kanskje år.
Hold kjeft.
- Hva skylder jeg deg? - Jeg spanderer.
Jeg skulle denne veien uansett.
Takk.
- Går det bra? -Jeg var akkurat i leiligheten din.
Jeg skulle skyte deg. Jeg hørte deg og Paula på telefonen.
Det passer ikke å snakke om det nå.
Men det er tre døde menn i leiligheten din.
Ja, jøss. Bra.
Tre døde menn er i leiligheten din.
Det holder med spøker. Det passer ikke nå.
Tre.
Kom igjen.
Du må se dette.
Se.
De er borte.
Jeg sverger på at det var noen her.
- Kanskje de er under teppet. - Det var tre...
...døde menn. Og i går elsket Paula med en ambulansesjåfør.
Det ser ganske ille ut.
Ta deg en drink. Da føler du deg bedre.
Jeg henter den.
- Jeg er ikke tørst. - Du er blek og skjelver.
Jeg er ikke tørst. Ikke gå inn dit.
Jeg er ikke bra i det hele tatt.
- Jeg må pisse. - Greit.
- Blir du med meg? -Gi deg.
Gå inn i bilen.
Vi har henne. Hun prøvde å advare Drew.
Jeg visste det, for fanden.
Han omvendte henne. Jeg skal ta meg av felespilleren.
Du bør kvitte deg med Maddy. Hun er for farlig nå.
Gi deg.
Kom hit.
Stans.
Snu deg.
Edgar, den jævla felespilleren er rett bak oss.
Unnskyld meg, folkens.
- Av veien. - Pass på, kompis.
Dette kan være lykkedagen min.
Utviske en felespiller.
Ja.
Jeg tror vi har ristet av oss den unge mannen. Bra å bli kvitt dårlig bagasje.
- Der er han. - Hva gjør han?
- Jeg tror han har tenkt å ta oss. - Knert ham.
Vi blir truffet.
- Går det bra? - La oss komme oss bort.
La meg spørre deg om noe. Glem det.
- Er det noe jeg burde vite? - Er du en agent?
Nei. Men jeg pleide å ha en agent.
Er du en spion for myndighetene?
Selvsagt ikke. Jeg er ikke noe mer spion enn deg.
Jeg er spion.
Er du spion?
Vent nå litt, skatt.
Alt jeg er ute etter er felespilleren.
Unnskyld meg, kan du skru ned? Takk.
Han er død uansett. Jeg har ingen høner å plukke med deg.
- Ikke vær fjollete. - Hva synes du?
Hva sier du?
HOPP-
Faen.
Det er mannen dere er ute etter.
Nei. Jeg jobber for myndighetene.
Duster. Skjønner dere ikke? Jeg er på deres side.
Han klarer seg bedre. De gir ham mindre beroligende.
Det er gode nyheter.
Jeg ville snakke med deg om noe.
Morris trenger meg nå, og...
Jeg vil bare gjøre det rette.
Jeg må stikke.
Det går vel bra med deg?
Ja.
Ha det.
Og mannen med én rød sko - hva vil skje med ham?
- Han klarer seg bra. - Og jenta?
Avtalen var hennes vitneforklaring mot frihet.
- Det var rettferdig. - Jeg synes ikke det.
Siden du ikke er direktør for CIA lenger og jeg er det,
spiller det ingen rolle hva du synes.
DVD-tekst: Visiontext
NORWEGIAN